Ja...
Han er her.
Vi har ham.
Jeg ville netop begynde.
Hvor er jeg?
- Hvordan er jeg havnet her? - Ved du ikke, hvordan du kom hertil?
Det sidste, jeg husker, er, at jeg skrev.
Jeg har en deadline.
Hvad skrev du?
Det husker jeg ikke.
Vi begynder med det, du kan huske.
Hvem har givet dig deadlinen?
En hollywoodproducent.
Jeg havde en kontrakt med ham.
Jeg havde overskredet deadlinen.
Han hed Ferinelli.
Mr. Ferinelli.
Jeg ved ikke, hvilke personlige problemer du har.
Men jeg vil faktisk skide på dem.
Jeg vil se dig på mit kontor klokken 14.00.
- Jeg ved, at jeg er forsinket, men... - Kom til tiden.
Jeg kommer.
Skiderik.
Din udlejer... Han sagde, at du ikke er til at stole på, da vi spurgte.
Den gamle stodder. Han er våbentosset.
Jeg kan betale på fredag, mr. Sanders... Som jeg sagde.
- Det er tilfældigvis fredag. - Er det sandt?
- Ja. - Fredag?
Hvor længe har jeg sovet?
Det beklager jeg.
Jeg skal mødes med min producent i dag. Jeg betaler alt i aften.
Så er det stadig fredag, ikke?
- Okay, men kun fordi det er dig. - Tak.
Mellem os to... Der er noget, der stinker her.
Hvad mener du, mr. Sanders?
Tag et bad.
- Ja? - Hej, sir. Jeg hedder Lavinia.
- Jeg studerer film på UCLA. - Ja...
Min klasse studerer succesrige personligheder.
Eftersom du er en af de største nutidige manusforfattere -
- håbede jeg, at vi kunne mødes og diskutere dit arbejde.
- Jeg er midt i et stort projekt. - Det ville betyde rigtig meget.
Ville det?
- Så okay. - Tak. Hvornår kan vi mødes?
- Fandens. - Mr. Bain?
- Er alt, som det skal være, mr. Bain? - Ja, jeg har det fint. Hvad sagde du?
Jo, jeg sagde... Kan vi mødes på dit kontor?
Nej. Vi kan vel mødes et mere behageligt sted.
Den italienske restaurant ved universitetet? Klokken otte?
Ja, så siger vi det. Vi mødes der.
- Mange tak. - Ja, ja. Vi ses der.
Hvor er askebægeret?
Aleister er her.
Luk ham ind. Kom ind.
Du gør fremskridt. Du er kun et kvarter forsinket.
Jeg troede set ikke, at du ville komme.
Undskyld. Mit ur er i stykker, og du aner ikke, hvor meget trafik der er.
Nej, det gør jeg ikke. Sæt dig ned.
- Jeg må gøre en ting klar, Aleister. - Ja. Jeg er bagud for tidsplanen.
Dette projekt... Jeg arbejder virkelig på det.
Vi smager lidt på udtrykket "bagud efter tidsplanen".
Jeg går ikke op i dine grunde. Jeg går op i manusset.
- Du er tre måneder bagud. - Jeg gør store fremskridt.
- Jeg er næsten færdig. - Glimrende nyheder.
Du har to uger til at aflevere det.
- To uger, ellers er du fyret. - Fyret? Det kan du ikke.
Jo, det kan jeg. Vi har allerede fundet en afløser.
Var du ikke en af de bedste, var du blevet fyret for to måneder siden.
Jeg gør dig en tjeneste.
Er du okay? Vil du have vand, muffins?
Jeg ønsker ikke, at du dør på mit kontor.
Jeg agter ikke at dø.
Som jeg sagde, er manusset snart færdigt.
- To uger er lang tid. - Vidunderligt.
Så har du tid til at finpudse det.
Vi ses om to uger.
Aleister, en ting til.
- Ja? - Tag et bad.
Rose, jeg ved, at du ikke synes om det, men...
...jeg har brug for et forskud til. - Men, mr. Bain...
- Jeg troede, du vidste... - Vidste hvad?
Sidste måneds betaling var den endelige betaling.
- Hvad er det, du siger? - Jeg ved, at det kan være et chok.
Hvad jeg forsøger at sige...
- Ud med sproget! - Det står i kontrakten.
De forskud, vi har givet dig, udgør hele dit honorar.
Du har ikke mere at forlange.
For at være præcis, skylder vi dig 22 dollar og 40 cent.
Må jeg så få dem? Kom nu.
Det inkluderer ikke skatten.
Hvilket betyder, at du egentlig skylder os...
...penge.
Jeg er meget ked af det.
Det var pænt af dig.
Hvorfor? Hvorfor?
Det sædvanlige.
Må jeg spørge om noget?
Hvad ville du sige, hvis en af dine kunder skyldte dig 700 dollar?
At ledelsen er elendig.
Hvorfor tror du, jeg er kommet? Ikke for den forfinede atmosfæres skyld.
Pyt.
En fyr har spurgt efter dig her.
Hvilken fyr?
Ledelsen er måske elendig...
...men jeg fornemmer problemer her.
DOKTOR ABILA STEINER.
Ring
Hvad er klokken?
Otte.
Jeg må løbe.
- Vil du betale for den? - Ja, jeg har pengene.
Det siger du altid.
Forbandede skiderik.
Hej. Ved du, hvor Alfonso's ligger?
Hvem gør ikke det? Er du en berømthed?
Ikke direkte. Det er længe siden.
- Har taxien nummer 666? - Ja, hvorfor det?
Jeg tænkte bare. Ikke fordi jeg tror på det der antikrist-pjat.
I sådanne tider er det ganske passende, ikke sandt?
"Passende". Jeg synes, det er temmelig mærkeligt.
Man behøver ikke tro på antikrist-pjat for at se, hvad der sker.
Må de, som har øjne se, og de, som har ører, høre.
Okay, du skylder mig 9 dollar og 87 cent.
Du skylder mig 13 cent. Jeg gav dig en 10-dollarseddel.
13 cent? Forsvind nu.
Hej, jeg er Angelia. Har du reserveret? - Nej, jeg glemte at ringe.
Der er desværre helt optaget. Vi har ingen ledige borde.
Jeg tror, at den unge kvinde derovre venter på mig.
Fortæl om første gang, du mødte pigen...
Lavinia?
Ja... Lavinia.
- Du må være Lavinia? - Ja, selvfølgelig, mr. Bains.
Værsgo.
Jeg havde vist et forkert billede af, hvordan en manusforfatter så ud.
- Dumt, ikke? - Tag det roligt. Det sker hele tiden.
Det er en ære at sidde her med en af Hollywoods bedste manusforfattere.
Tak, men overdriver du ikke lidt?
Er du sulten? Vi behøver ikke spise, hvis du ikke har lyst.
Jeg er hundesulten. Jeg tror, jeg tager pasta puttanesca.
Jeg aner ikke, hvad det er, men det lyder dyrt.
Undskyld. Jeg mente, at det lyder godt.
- Det er nok et fortræffeligt valg. - Jeg har læst alt, du har skrevet.
Det er helt utroligt, at én mand kan have skrevet alle de succeser.
Det er ikke så svært.
- Det går let efter nogen tid. - Jeg ville elske at se, hvad du laver.
Der er ikke meget at se. Det er faktisk ret kedeligt.
Bare at sidde og se et geni arbejde ville være en drøm for mig.
Nu overdriver du virkelig mine fortjenester.
Hør... Kald mig Aleister.
Jeg er ikke hjemme. Læg en besked, hvis det er nødvendigt.
Det er ekstremt vigtigt. De er i fare, mr. Bains.
Tak.
- Er der noget galt? - Jeg kan ikke finde mit kreditkort.
Det var ikke godt. Du må ringe til banken omgående.
Det tænkte jeg også.
Men jeg er ret sikker på, hvor det er.
Jeg ved ikke, om jeg har kontanter nok.
Lad være. Jeg betaler resten. Jeg giver.
Det har været en fantastisk aften.
Du er så skøn og enkel.
En rigtig hollywoodforfatter i det virkelige liv.
- Det kan jeg ikke tillade. - Jo, det kan du. Hvor meget er det?
120 dollar.
De kender mig her. Jeg kan altid komme tilbage og betale.
Det er ikke meget for at kunne spise med sit idol.
Jeg insisterer på at betale tilbage.
Ja, hvis du insisterer.
Du kan lade mig komme til dit kontor i morgen.
Åh, jeg mener... Ja, men...
Jeg advarer dig. Det er ikke særlig glamourøst.
Lad mig afgøre det.
- Hvad kan jeg hjælpe dig med? - Hvordan fungerer det her?
Det er første gang for mig.
Der er en første gang for alle.
Det er enkelt. Giv mig den genstand, du vil pantsætte, så vurderer jeg den.
- Jeg kan få den tilbage, ikke? - Jo, et 30 dages lån plus rente.
Kom nu, jeg har meget at se til.
Hvad får jeg for det her?
Eftersom det ikke er midnat, må det være i stykker. 10 dollar.
- 10 dollar. Det kostede 2.000. - Ikke mit problem. Det er i stykker.
- Jeg har meget at lave. - Okay, 10 dollar.
Skriv under her.
- Værsgo. Her er din del. - Tak.
Fandens.
Jeg har skiftet lås. - Mr. Sanders
Luk op, mr. Sanders.
Jeg ved, at du er der, din gamle sjover.
For helvede! Hvad har jeg gjort dig?
Hallo, Jack!
Du lod døren stå åben.
Hallo?
Er her nogen?
- Roses. - Hej, mr. Bains.
Hej. Kender jeg dig?
Selvfølgelig, men du kan ikke huske mig.
Jeg er sikker på, at jeg ville kunne huske dig.
- Men det gør du ikke. - Nej, det gør jeg ikke.
Som jeg sagde.
Burde du ikke være derhjemme og skrive på manusset?
- Hvad var det nu, det hed? - Jeg arbejder på det.
Okay, du er ikke engang begyndt at skrive det.
Hvordan ved du det?
- Det var ikke særlig pænt af mig. - Nej, nej.
Jeg spurgte bare, hvordan du kunne vide det.
Jeg ved det... Alle tror, at det er næsten færdigt.
Min producent gav mig to uger til at aflevere det.
- Ellers erstatter de mig. - Det ville være trist.
- Dit manus bliver storslået. - Hvordan ved du det?
- Kan du læse fremtiden? - Man skal bare spørge rigtigt.
Sikkert. Problemet er -
- at jeg blokerer -
- og jeg aner ikke, hvad jeg skal skrive om.
Skriv om mig og vores forhold.
Ja, hvorfor ikke?
Men jeg ved intet om dig.
Det gør det endnu mere mystisk, ikke sandt?
Jeg skal gå nu. Det begynder at blive meget sent.
Jeg glemte næsten... Jeg tog mig af dit problem med huslejen.
Problem med huslejen?
Sig lige det der igen.
Hallo.
- Vil du slå mig ihjel? - Hvad fanden laver du her?
- Klokken er ikke engang syv. - Døren stod åben. Du var her ikke.
Så du den vidunderlige kvinde?
Hør her. Jeg har lige åbnet døren, og den var låst.
Jeg kan forsikre dig, at der ikke var en vidunderlig kvinde her.
Du faldt måske i søvn, og jeg så dig ikke.
Gå hjem. Hvil dig lidt.
Tak, Jack.
Du havde i det mindste en dejlig drøm.
- Intet af det her giver nogen mening. - Du skal høre godt efter.
Det giver heller ingen mening for mig. Men det er sket de seneste dage.
- Du vågnede på dit værelse dagen efter. - Ja.
Ja, jeg kommer nu.
Hvordan har du det, mr. Bains? Aleister, mener jeg.
Jeg vil gerne i gang. Jeg vil lære så meget som muligt.
Jeg har det fint. Men jeg har arbejdet hele natten.
Det tænkte jeg nok. Geniet arbejder hele natten, til han falder om.
Det er sejt. På et elendigt hotel, hvor han finder inspiration.
Tag det ikke ilde op. Det var en kompliment.
Lad det være. Det bliver mere autentisk sådan.
Det er som at være med i en gammel film noire, som "A Touch of Evil".
- Du kan din filmhistorie. - Jeg elsker de sorthvide noirefilm.
"Kiss me Deadly", "Notorious", "The Killing".
Dunkel belysning, femme fatales og bedrag.
Jeg er helt med. Jeg elsker også de film.
Sid ned.
Da jeg mødte dig første gang, havde jeg ventet en glamourøs type.
Jeg kan godt se, hvor forkert det var.
For at vare rigtig forfatter må man være sjusket og lidt rå.
Så får skriveriet dybde og mening.
Det er prikken over i'et. Jeg troede ikke, du ville forstå det.
- Jeg er med. - Stedet skal passe til beretningen.
Det er genialt.
Hvad handler den om? Er det et mordmysterium, eller en thriller?
Måske, måske ikke. Det kræver stadig meget arbejde.
Jeg ved ikke, hvordan den ender.
- Du ryger måske ikke. - Nej, men jeg kan begynde.
Hvis jeg er her længe nok. Vil du gerne det?
Alle de gamle sorthvide skuespillere røg.
- Der er noget sexet ved rygning. - Det er der god tid til.
- Vil du have en kop kaffe? - Ja, hvis du skal have en.
Jeg trænger bestemt til en.
Pulverkaffe. Det går hurtigt, så det forstyrrer skriveriet.
- Lad mig hjælpe dig. - Ja, tak.
Forsigtig, det er varmt.
Man kan ikke være god til alt.
Du behøver ikke være god til at lave kaffe. Du er god til at skrive.
Jeg skriver altid starten til sidst, så...
...jeg ikke beskærer kreativiteten. - Det er fremragende.
Den slags lærer vi ikke. Må jeg tage noter?
"...skriver altid starten til sidst..."
Jeg fik lige en idé, som jeg må skrive ned.
Selvfølgelig. Du vi ikke mærke, at jeg er her.
Jeg skal nok være stile... Jeg vil ikke rode i dine papirer.
En nedstemt mand sidder i en tarvelig bar. Der er ingen at se.
Han hælder sprut op til sig selv og drikker, til han falder i søvn...
Jeg tager den. Hallo. Jeg er Lavinia, mr. Bains assistent.
Kan jeg hjælpe dig? Ja, mr. Sanders. Et øjeblik.
Det er mr. Sanders, hotelchefen, tror jeg.
Sig, at jeg ikke er her.
Mr. Bain er meget optaget...
Lavinia, Lavinia. Han hopper ikke på det. Jeg har forsøgt.
Hvad skal jeg sige til ham?
- Skal han ringe tilbage? - Nej, nej, nej. Giv mig røret.
Jeg var måske for impulsiv - at skifte lås og sådan.
- Du kunne have ventet. - Ja, men nu er alt jo i orden.
Din søde ven har betalt husleje for et halvt år.
Har en kvinde betalt lejen?
Ja, hun kom hjem til mig. Det er helt tosset.
Og sikke en skønhed. Jeg må løbe nu. Farvel.
Lavinia, det her lyder lidt mærkeligt, men...
- Har du betalt min husleje? - Bestemt ikke. Hvorfor det?
Ja, hvorfor skulle du det? Glem det. Undskyld, at jeg spurgte.
- Er der noget, du vil fortælle? - Nej, ikke spor.
Det er nok ikke en god idé. Jeg er nok lidt overbebyrdet.
- Det er i orden, hvis du ser nogen. - Der er en logisk forklaring.
- Hvordan lyder den? - Det...
Det er lide kompliceret.
Men...
Har du noget imod, at vi går ud et øjeblik?
Jeg trænger til frisk luft. Det renser hovedet.
Efter dig.
Sikke et smukt vejr.
Godmorgen, sir. Jeg er kaptajn McCarthy.
- Du må være Aleister Bain? - Ja, det går jeg ud fra.
Ja, det er jeg bestemt.
Må jeg spørge, hvilket forhold du havde til denne kvinde?
- Må jeg se nærmere efter? - Naturligvis.
- Tjek fingeraftrykkene, Jack. - Hvorfor det?
Det er rutine. Nu spørger jeg igen.
Hvilket forhold havde du til kvinden på billedet?
Intet. Jeg har ikke set hende, bortset fra...
- Bortset fra? - I en drøm.
Jeg troede i hver fald, at det var en drøm.
- Laver du sjov med mig? - Nej.
Jeg er den sidste i verden, du vil lave numre med.
Kvinden på billedet blev myrdet brutalt i går aftes.
"Brutalt" er en underdrivelse. Vi måtte bruge tænderne til identifikation.
Hvis det ikke gør noget, så går jeg nu.
Nej, bare du viser os legitimation.
Du skal ikke være nervøs for noget. Du har ikke dræbt nogen.
Det var bare en spøg. Ingen er... Mange tak.
Ingen er anklaget for noget endnu.
Vi gør bare vores arbejde.
Du havde sikkert været glad, hvis du var senator Mitchell.
- Senator Mitchell? - Ja, ægtemanden.
Må jeg ikke nok gå nu?
Selvfølgelig. Men fortæl først, hvad du laver sammen med Bains.
Jeg læser på UCLA. Jeg var her for at interviewe mr. Bains.
Inden han blev indblandet i et mord. Det her var jeg ikke forberedt på.
- Lavinia... - Lad ikke os hindre dine studier.
- Hav en god dag. - Tak.
- Vi ses igen, miss Lavinia. - Det håber jeg ikke.
- Interview? - Ja.
Jeg har ingen ransagningskendelse endnu.
Men det ville gøre det lettere, hvis vi havde en uformelt snak.
- Bare dig og mig? Uformel? - Hvis du ikke har noget imod det.
Nej, kom med. Denne vej.
Tjek nu de fingeraftryk!
Pyt med dem. De giver os lidt fred.
Sid ned, mr. Bain. Jeg vil gøre en ting klar.
Du ligner ikke en morder.
Så havde vi ikke haft denne samtale, i hvert fald ikke her.
Jeg ligner ikke en, for jeg er ikke en morder.
- Cigaret? - Nej, jeg prøver at holde op.
De beviser, vi har, peger direkte på dig.
En tydelig pil, som peger direkte på dig.
Jeg...
- Må jeg tage et glas? - Kun hvis du byder mig.
Selvfølgelig, undskyld.
Jeg troede ikke, at betjente drak i tjenesten.
Tro ikke på alt, du hører.
Jeg drikker mest i tjenesten.
- Under dække. - Jaså? Skål.
Jeg ved, at du ikke fortæller hele historien.
Sagen er, at der ikke er nogen historie.
Jeg har ikke set hende før, bortset fra i... drømmen.
Det lyder mærkeligt, det var derfor, jeg tøvede med at fortælle det.
Det er lidt af en underdrivelse, med tanke på telefonsamtalen.
- Hvilken telefonsamtale? - Hun ringede, før hun blev myrdet.
Det var faktisk det sidste, hun gjorde.
Jeg er ikke blevet ringet op. Det kan du kontrollere.
- Det har jeg gjort. - Og?
Du tjekker vist ikke telefonsvareren særlig tit, vel?
Det her er ekstremt vigtigt. Der vil ske noget. Du er i fare, mr. Bain.
Blev her pludselig meget varmt?
Jeg antager, at det udelukker mig.
Jeg har et alibi. Da hun ringede... var jeg -
- på Alfonso's og spiste med Lavinia.
Det virker sådan. Hvad var det sidste, hun sagde?
Jeg er ikke sikker. Noget om drømmere.
- Eller drømme. - Eller drømmerne.
Hun sagde: "Er vi drømmere?"
"Eller drømmerne?"
- Tror du, det var det, hun sagde? - Jeg er ret sikker på det.
Men...
...det må eksperterne se på. Hvis nu...
Intet af det her giver nogen mening.
Hvorfor skulle hun ringe til mig? Hvorfor skulle jeg være i fare?
Jeg håbede, at du ville fortælle mig det.
Mr. Bain... nu skal du høre rigtig godt efter.
Jeg ved, du har et alibi, men du er den, som forbinder os til morderen.
Selv om du ikke indser det, så er du rodet grundigt ind i det her.
Hvis jeg var dig, ville jeg begynde at tænke...
Og så mener jeg "tænke" meget grundigt over din rolle i denne affære.
"Affære"? Der er ingen affære.
Tag det roligt, mr. Bain.
Tag det roligt, sæt dig ned og fortæl lidt mere om din drøm.
- Okay? - Ja.
Godt.
Efter middagen gik jeg til min stambar.
Jeg drak lidt for meget. Jeg faldt i søvn ved bordet.
Bartenderen fandt mig om morgenen.
- Mere ved jeg ikke. - Var det da, du drømte om kvinden?
Ja, selv om det lyder sygt.
- Men det mærkelige er... - Ja?
Hun betalte min husleje.
Ligesom hun sagde i drømmen.
Betalte kvinden i drømmen din leje?
Det kan hotelchefen sikkert bekræfte.
Jeg har hørt nok.
Hvis du kommer på noget, der kan være en hjælp...
...så ring til mig.
Tak, kommissær McCarthy.
Det var en fornøjelse.
- Ja, hvad kan jeg hjælpe dig med? - McCarthy. Kaptajn McCarthy.
Hvad kan jeg hjælpe med, kaptajn McCarthy?
Genkender du kvinden på billedet?
Ja, hun kom for at betale mr. Bains husleje.
Hun betalte kontant... et halvt år.
- Er du sikker på, at det er hende? - Ja, her kommer få smukke kvinder.
- Jeg er så sikker, en mand kan være. - Kan du sige, hvornår hun kom?
Ja, det kan jeg. Det var i går aftes.
Lidt efter klokken ti.
Jeg drak øl foran tv'et, da den smukke kvinde ringede på.
Du fatter ikke, hvor... Ja?
Hvis du ser noget usædvanligt, så ring til mig.
Ja, kaptajn.
- Hvem arbejdede McCarthy for? - Lad mig tænke...
Jeg...
Så... Pyt med det.
Pyt med det... Fortæl, hvad der så skete.
Da betjenten viser et foto af den myrdede kvinde -
- er han for chokeret til at indse, at det er kvinden fra baren.
Han kan ikke slippe af med mistanken om, at der er noget galt.
Han er endnu mere sikker på, at der er noget sandt i hans teori.
SENATOR ROBERT C. MITCHELL Vi ses i morgen 20.00
- McCarthy. - Kaptajn, det er Aleister Bain.
Undskyld, men jeg er kommet på noget.
Vent lidt. Mr. Bain, tager du nogen medicin?
Nej, jeg er ikke på stoffer. Jeg er kommet på noget.
Jeg har skrevet om det her.
Det har givet mig inspiration, som jeg ikke har haft længe.
- Ikke mere vås. Hvad har du? - Jeg ved måske, hvem der står bag.
Den døde kvinde er senator Mithells hustru. Han er på genvalg.
- Ja, og? - Ja...
Hvad sker der, hvis hun ved noget om sin mand eller en af hans medarbejdere -
- som er så kompromitterende, at den eneste mulighed er -
- at myrde hende.
Kan vi være sikre på, at den døde og den, jeg mødte, er den samme?
En af dem må have været i live, ellers kunne hun ikke betale min husleje.
Ringer du for at sige det?
Hvis du ikke har fakta, så glem det.
- Det har jeg måske. - Forsøger du at være morsom igen?
Har du noget konkret, så sig det. Vi kan måske gøre noget.
Undskyld, kaptajn. Du bad mig ringe, hvis jeg kom i tanke om noget.
Du skulle vide det, hvis der nu skete mig noget.
- Ja, ja. Har du noget, eller ej? - Du hører fra mig.
- Lavinia? - Nej, hendes bofælle. Hun er ude.
Ved du, hvor hun er? Det er vigtigt.
- Hvem spørger? - Mr. Bain - Aleister Bain.
Forfatteren. Jeg er ikke sikker. Hun er måske på skolen.
Hun kommer snart tilbage. Er der en besked?
Ja, som jeg sagde, er det vigtigt.
Jeg kan være der om 20 minutter. Bed hende vente på mig.
Ja, det skal jeg nok.
- Hvor kan jeg finde jer? - Rieber Hall, 7 North, værelse 781.
Tak, jeg er på vej.
Jeg skulle netop gå. Jeg har ventet i over en time.
Du må være rystet, men jeg må tale med dig.
De har bekræftet alibiet med kaptajn McCarthy. Vi finder et roligt sted.
Jeg vil ikke bringe dig i knibe, men du er den eneste, jeg stoler på, hvis...
- Hvis hvad? - Hvis der skulle ske mig noget.
- Fortalte McCarthy om samtalen? - Nej.
Den døde kvinde, senator Mitchells kone.
Hun ringede og indtalte en besked, lige inden hun blev myrdet.
Jeg hørte det forleden fra McCarthy.
- Ringede hun til dig? - På telefonsvareren.
- Hvad sagde hun? - At jeg var i fare.
Og noget uforståeligt om at være drømmere og drømme.
Hotelchefen bekræftede, at han genkendte kvinden på fotoet -
- som den, der betalte min leje... efter hun antages at være blevet myrdet.
- Antages at være blevet myrdet? - Hun er enten død eller levende.
- Det er hun vel. - Vent lidt.
- Du har ikke hørt det bedste. - Jeg ved ikke, om jeg vil vide det.
Nogen havde skubbet det ind under døren.
- Kender McCarthy til det? - Ikke brevet.
- Du har en hel del at skrive om. - Helt sikkert.
Man kan se det som en velsignelse.
- Hvad er din teori? - I en nøddeskal?
Jeg tror, at senatoren eller en af hans medarbejdere myrdede hende.
Den, der gjorde det, har brug for en syndebuk.
Med tanke på hans position og dem, han omgiver sig med -
- så er det ikke noget problem.
Hvorfor sørgede de ikke for, at hun forsvandt diskret?
Det har skabt en hel del forvirring. Som en distraktion.
Mødet er i morgen aften. Så får jeg god tid til at skrive.
Det er det eneste, jeg er god til -
- og indtil videre har det vist sig at være ret indsigtsfuldt.
Jeg tror, der er noget synkront mellem min fantasi og hændelserne.
Hvis der sker mig noget, skal du offentliggøre min historie.
- Hvad sker der så? - Læs manusset.
Hvis jeg har ret, finder du løsningen der.
Jeg skal gå nu. Jeg har meget at gøre.
Senatoren giver ham et tilbud, han ikke kan afslå.
Hvis pengene ikke interesserer dig, så gør videobåndet det sikkert.
- Hallo? - Hej, det er mig, Lavinia.
- Vækkede jeg dig? - Ja, det er jeg glad for. Kan vi ses?
Den er snart 12. Kan vi mødes på caféen på hjørnet af 3rd og Westmont?
Om en halv time.
- Tror du, der er sikkert her? - Jeg tror det.
Du er den mest paranoide, jeg har mødt.
I min branche...
...kan lidt paranoia holde en fra mange problemer.
- Er det manusset? - Det, jeg har nu.
Mord, konspirationsteorier, afpresning, alt.
- Det ser utrolig godt ud. - Behold det og lav kopier.
Delen med videobåndet er genial.
Han ved, at han er uskyldig, men et bånd beviser det modsatte.
Det er ikke kun en gave. Behold det, hvis der skulle ske noget.
Tager du... vi ikke det her lidt for seriøst?
Intrigen er måske ikke kun fiktion. Jeg har en ildevarslende følelse.
Tror du, at du er en form for offer?
Ja, og jeg tror, at senatoren vil give mig et tilbud.
Du må ikke blive mere involveret, end du allerede er.
Behold det, hvis der skulle ske noget.
Du er den eneste, der tager mig alvorligt.
Jeg skal tilbage til universitetet. Jeg har en forelæsning.
Vær forsigtig og ring til mig lige bagefter.
Vær ikke urolig. Jeg klarer mig. Gå du bare.
Ring til mig.
Svin!
De dræbte den eneste, jeg kunne stole på.
Jeg har en teori. Livlig fantasi, mr. Bain.
Det er sandt... alt, jeg sagt til dig.
Hvordan ved jeg, at du ikke bare finder på det?
Du er trods alt forfatter.
Du er forfatter. Du finder på historier.
Okay... Fortæl om senatoren, som tilfældigvis dukkede op hos dig.
Han gjorde det.
Jeg fortæller sandheden.
Godaften, mr. Bain.
- Er der noget galt med Dem? - Nej.
Vil De være venlig at invitere mig ind?
De kan vente udenfor.
- Værsgo. - Tak.
Jeg er ikke en mand, der spilder tiden, så jeg går lige til sagen.
- Hold dig fra min kone. - Truer du mig?
Ja, det kan man godt sige.
Du har også noget, jeg vil have.
- Hvad skulle det være? - Spil ikke dum.
Lad os lege legen.
Jeg vil have det manus, du skriver på.
Og ellers?
Der er mange måder, jeg kan skære kuglerne af dig.
Jeg siger, at jeg vil have manusset, og jeg kan betale godt for det.
Sikkert mere end filmselskabet.
Hvorfor vil du have det?
Behøver du et svar på det, er du dummere, end jeg troede.
Tænk over det, og hvis penge ikke interesserer dig -
- vil dette bånd sikkert gøre det.
Det her haster Giv dig ikke for god tid.
Jeg er lidt utålmodig.
Undskyld, men jeg må tale med Lavinia.
- Hun er her ikke. - Hvad mener du?
Hun er her ikke.
- Ved du, hvor hun er? Det er vigtigt. - Jeg aner det ikke.
Vent lidt. Du kan måske hjælpe mig.
- Mig? - Må jeg...
Ja da. Kom ind.
Er der et sted, hvor vi kan se et videobånd?
Kom du for at se et videobånd med Lavinia?
Det er kompliceret. Svar bare på spørgsmålet.
- Ja, masser af steder. - Hvor?
- Vi finder et sted. Tag det roligt. - Jeg er rolig!
Vent udenfor, mens jeg tager tøj på.
- Kom nu! - Flip ikke ud.
Der er noget, der hedder datadvd.
Hvis du ikke har noget imod det, så går jeg i seng.
Hvis nogen spørger, kender du ikke mig eller nogen anden.
Sæt dig. Vi må tale sammen.
Sæt dig.
Næste gang jeg trækker den her, bliver det med dødelig udgang.
- Forstået? - Ja.
Jeg ved ikke, hvordan jeg skal sige det, men din ven er blevet myrdet.
- Mener du Lavinia? - Ja, hed hun ikke det?
Hvordan? Hvornår?
I aften, for kort tid siden.
Er det ikke mærkeligt, at to kvinder bliver myrdet inden for få dage -
- og begge har forbindelse til dig?
Sidste gang jeg så Lavinia, var i eftermiddags.
Det var sidste gang nogen så hende... i live, altså.
Nogen må have set hende.
Sikkert, men overvågningsbåndet er væk.
Er det væk?
Jep.
- Ved du, hvor det er? - Nej.
Hvis du har noget at sige, foreslår jeg, at du gør det nu.
Sidste gang jeg ville sige noget -
- var du ikke særlig interesseret, eller opmuntrende.
Mener du din storslåede konspirationsteori?
- Nu gør du det igen. - Undskyld. Hvordan lyder din nye teori?
- Nogen vil fælde mig. - Nej, hør nu...
Det var netop, hvad jeg sagde til Lavinia. Hun kendte min teori.
Jeg gav hende en kopi af mit manus, hvis der skulle ske noget.
- Ske dig noget? - Ja.
Du husker vel beskeden?
Jeg havde ingen grund til at tro, at hun var i fare.
Tror du stadig, at senatoren dækker over sin kones død?
- Han har været her. - Senatoren?
Ja, han tilbød mig penge.
- For hvad? - Skal jeg stave det?
- Tilbød han penge for manusset? - Ja.
Hvilken del har du problemer med?
- Lad mig se det. - Manusset?
Ja, lad mig se manusset. Det beviser måske, at du er uskyldig.
Det gør det ikke.
Det kommer frem før eller senere.
Sikkert.
Hvordan ender det?
Ender? Hvad?
Dit manus. Hvordan ender det?
Det ved jeg ikke.
Jeg håber, at den del ikke er skrevet endnu.
Det er den eneste komplette kopi.
Godt at vide. Tag det roligt. Du får det tilbage.
Indrøm, at det er mere sikkert hos mig.
- Så han ville absolut se det? - Ja.
- Så du det? Ved du, hvad det indeholdt? - Nej. Jeg gik i seng.
Han fortalte ingenting.
- Aha, så du har det? - Ja, og det er den eneste kopi.
Godt klaret.
Hvem er det?
Hvad vil du?
Dr. Abila Steiner Ring
Dr. Abila Steiners telefonsvarer. Klinikken er lukket.
Indtal en besked efter tonen.
Det er Aleister Bain. Jeg fik dit kort for nogen tid siden.
Jeg har et par spørgsmål. Ring til mig på...
- Hvad skete der så? - Så kom politiet og hentede mig.
Bain, er du der? Mr. Bain, kom ud.
- Hvad foregår der? - Er du Aleister Bain?
Kommissær Marino. Min kollega, kommissær Brian.
Kom her, mr. Bain. Kom her!
Du er anholdt for mordet på Lavinia Cordoba.
Du har ret til at tie. Alt, du siger, kan bruges imod dig.
Du har ret til en advokat. Har du ikke råd, får du en beskikket.
Forstår du dine rettigheder? Det her er en ransagningskendelse.
Er der noget derinde, som kan skade mig eller min kollega?
Nej... Må jeg tage noget tøj på?
Absolut. Følg med mig.
Er det dine bukser? Rør intet. Du kan tage dem her på.
Det kaldte nummer har ingen abonnent.
Kontroller nummeret og forsøg igen.
Kaptajn McCarthy.
Jeg har allerede sagt, at der ikke findes nogen kaptajn McCarthy.
Jeg talte med ham i går aftes. Hvor mange gange skal jeg sige det?
Hør her. Vi har beviser nok til at bure dig inde.
Men af en eller anden grund vil jeg give denne syge historie en chance.
Det her er ikke en af os.
Han arbejder ikke for os og heller ikke for regeringen.
- Han arbejder måske på et bureau. - Tænk over det.
Hvis han arbejdede for bureauet, og du skulle være syndebuk.
Hvordan skulle vi få det at vide?
- Hvad tror I? - Han er fuld af lort.
Han er tosset.
Sikkert. Jeg kan ikke regne det ud.
Har I hørt om ham fyren?
Kaptajn McCarthy, drabsafdelingen.
Nummeret findes ikke.
Tosset, som jeg sagde. Hør på det her, hvis I ikke tror mig.
Det er Aleister Bain. Du gav mig dit visitkort for nogen tid siden.
Ring til mig på...
- Det lyder ikke specielt tosset. - Vi fandt det på hans telefonsvarer.
- Mener du, at han... - Nemlig.
Jeg ved ikke, hvilket spil du spiller.
Jeg forsikrer dig, at der ikke findes nogen kaptajn McCarthy... nogen steder.
Har du ringet til nummeret?
- Det er afbrudt. - Men jeg ringede til ham.
Indtaler du tit beskeder på din egen telefonsvarer?
Hvad mener du med det?
Det er Aleister Bain. Du gav mig dit visitkort for nogen tid siden...
Jeg har et par spørgsmål. Ring til mig på...
Hvad er det, der foregår?
Jeg ville gerne tro dig, men jeg kan ikke.
- Hvad er der? - Dit armbåndsur.
- Hvad er der med det? - Jeg havde et mage til.
Hvor har du det fra? Jeg mener det alvorligt.
- Hvad er klokken? - Midnat... og jeg holder en pause.
Hvad med manusset?
Hvilket manus?
Da I fandt Lavinias lig... Var der et manus der?
- Et manus? - Ja, papir, sider.
Hvad er der i vejen?
Nej, desværre.
Tekst: Torben Christensen www.ordiovision.com